Vi maste till sjukavdelningen. Daniel har blivit utsatt för stralning.
Se till att sjukpersonal möter oss.
Sjukpersonal till Alfa 2. Jag upprepar, till Alfa 2.
- Överste, vad har hänt? - Detaljerna är oklara, sir.
Vi var inte närvarande när det hände.
- Rör mig inte. - Han kan fortfarande vara radioaktiv.
Da far vi skrubba honom.
- Hur stark var den? - Det var en anordning
som innehöll en radioaktiv variant av naqahdah.
Vi tror hans högerhand utsattes
för upp till nio Gy neutronstralning som resultat av direktkontakt.
Hela kroppen utsattes för sju.
- Herregud. - Doktor?
Det är en dödlig dos.
Sitt ner.
Dr Fraiser säger att vi inte kan hjälpa Dr Jackson just nu.
Istället far ni berätta vad som hände.
Som ni vet är Kelowna en av tre större länder pa 4C3.
Vad vi vet efter var första kontakt är att de verkar vara
vid ett utvecklingsstadium likt Amerikas pa 1940-talet.
Geopolitiskt sett märks en stegrande konflikt mellan länderna.
Liksom ett kallt krig, sir.
Kelownanerna upptäckte sin stjärnport för ungefär 15 ar sen,
jämte nagra goa'uldföremal i vad vi tror var ett antikt tempel.
Deras kunskap om porten är begränsad.
Men de har ett starkt intresse. Vi berättade vad vi kan ge dem
och de var ivriga pa att delge varje framsteg
som skulle kunna erbjudas i ett handelsutbyte.
Detta är otroligt. Jag är sa glad att fa träffa er. Jag heter Jonas Quinn.
Särskild radgivare till höge ministern.
- Ni har rätt hög säkerhet här. - Som ni säkert fatt veta
är det här en av vara mest hemliga och viktiga forskningsanstalter.
Daniel Jackson.
Överste Jack O'Neill, major Sam Carter,
och den lange, tyste är Teal'c.
Er ankomst pa var planet är en fantastisk händelse.
Det är en ära att fa visa er runt anstalten. Följ mig.
- Han är radgivare till höge ministern. - Vilket motsvarar var president.
Vad vi förstatt var Jonas ansvarig för forskningen
- fran ett etiskt perspektiv. - Strunt samma.
Han tog ett flertal examina fran deras bästa universitet:
- samhällsstudier, kelownansk historia... - Han var en nörd.
Han och Daniel kom fint överens.
Om vi kan fa tillgang till föremalen finns nagot som heter kol-14-metoden.
- Det skulle kunna ge templets alder. - Det kan säkert ordnas.
Vara arkeologer tror att de bara börjat avtäcka vad som ligger begravt.
- Den främmande skriften var omfattande. - Vi kan hjälpa med översättningen.
Jag förstar att er kunskap och expertis har sitt pris, överste.
- Det är väl därför ni är här? - Missförsta mig inte.
Vi vill ge er all hjälp vi kan.
Men vi har blivit brända i tidigare relationer.
Vi fragar inte efter vad ni kan ge oss...
- Vi vill lära känna er bättre först. - Just det.
Likväl tror vi att vi kan ha mycket av värde att köpsla med.
Den här vägen.
Vi kan ga in nu.
Det här är Tomis Lee.
Han är chefsfysiker och överser utvecklingen av vart mest kritiska projekt.
Tomis, SG-1 fran planeten jorden.
Angenämt.
Vad är det här?
Apparatens kärna upptäcktes i ett antikt tempel
som tillhörde ett folk vi tror hette gulder.
- Goa'ulder. - Verkligen?
Det är ett mineralämne med högst instabila radioaktiva egenskaper.
Experimentet pekar pa möjligheten för en enorm energiurladdning.
Var översättning av skriften visar
att det främmande ämnet kallas naquadria.
Naqahdah.
Det ordet har vi ocksa fatt ur samma skrift.
Det här är definitivt naquadria.
Sa det är en sorts drifts- genererande anordning?
Inte precis.
De höll pa att bygga en bomb.
De var langt fran att astadkomma ett fungerande vapen, annars
hade de fatt nagot som liknat en naqahdah-stridsspets.
Kelownanerna hävdade att de stod under hot fran grannländer,
och att vapnet var till för att försäkra deras frihet.
Vi maste vara varsamma med att lägga oss i en san här situation.
Det tror jag knappt vi behöver oroa oss för.
Hursa?
Jag tror inte de vill ha var hjälp längre.
Har det att göra med hur Dr Jackson utsattes för sa mycket stralning?
Vi sag oss om i stan. Daniel var pa institutet med Jonas.
Han var mycket engagerad i att försöka övertyga kelownanerna
att en bomb inte skulle vara svaret pa deras problem.
- Men vi vet inte... - Vad är det ni vet da?
De hävdar att Daniel försökte sabotera forskningen.
De Ijuger, general.
Jag tar inte heller det för sanning.
De lät oss ta hem honom av barmärtighetsskäl.
I själva verket ville de inte ha oss kvar där längre.
Men de kräver att han atervänder och svarar pa anklagelserna
om han överlever.
Vad säger Dr Jackson hände?
lllamaendet kommer att följas av konvulsioner och nagot som heter ataxi.
Hudvävnad och inre organ blir inflammerade och förstörs.
Jag tror det heter nekros.
Beroende pa stralningsstyrkan, sker detta inom tio till femton timmar.
Drunknar jag inte i blod och vätskor sa förblöder jag.
Ingen medicinsk behandling kan förhindra det.
Kanske inte som vi känner till.
Vi ränner inte iväg till vara allierade utomvärlds varje gang ett liv star pa spel.
Mitt liv är inte värt mer än andras.
- Vad hände? - Det spelar ingen roll.
Det gör det visst.
Du försökte inte sabotera nanting.
Det hände en olycka.
Forskarna trodde att de skulle fa bära ansvaret. Lättare skylla pa mig.
- Och det tycker du är okej? - Det finns inget att göra at det.
Det finns det visst.
Har de bestämt sig för att ge mig skulden är det lönlöst att förneka det.
För 10000 ar sen höll en goa'uld pa med samma experiment som de gör nu,
och han sprängde nästan hela planeten i bitar.
Jag försökte berätta det. De hörde mig inte.
De kommer att bygga bomben oavsett vara varningar.
Asgarderna svarar inte pa anrop. Vi har försökt na Jacob Carter,
men sist vi hörde var han i fält för att fa ut de sista tokra-agenterna.
Vi har upplysningar om en sarkofag.
- Fran SG-3:s rapport för tva manader sen. - Ja, sir.
Vi känner bada till farorna med den kunskapen.
Daniel har legat i dem massor av ganger. En gang till gör ingen skada.
SG-3 skrev tydligt i sin rapport att sarkofagen är tungt bevakad
och att en bärgning kunde resultera i betydande förluster,
och därför beordrade jag aldrig det uppdraget.
- Sir... - Överste,
tro inte att du är ensam om dina känslor.
Uppfattat.
- Kommit nanvart? - Jag har gjort nagra beräkningar.
- Nagot som kan hjälpa Daniel? - Tyvärr inte.
Beräknat pa stralningsstyrkan han lär ha utsatts för
har jag uppskattat energin som försöket genererade.
- Och? - Kapaciteten är astronomisk, sir.
Ett fragment av ämnet de jobbar pa
skickade en energipuls starkare än vad jag nansin trott var möjligt -
mycket starkare än vapen-naqahdah.
Det skulle ta en massiv kärnreaktion att ens närma sig samma niva.
Och?
Det här kan vara den felande länken som kan generera den mängd energi
jag tror behövs för att skapa ett fönster mot hyperrymden,
eller för att skapa likadana skyddsvärn som goa'ulderna använder pa sina skepp.
Vi maste fa tag pa ämnet.
Deras regering tror att Dr Jackson försökte sabotera deras forskning.
Det är lögn. Daniel har blivit en syndabock.
Du sa att han öppet kritiserade deras projekt före olyckan.
Det är illa för diplomatiska förbindelser.
Vad snackar du om diplomatiska förbindelser för? Detta är Daniels liv.
Jag förstar dig, för jag känner likadant själv.
Men jag kan inte nog betona hur värdefullt ämnet kan vara.
Jag skriver till Kelownas ledare.
General, ni far inte kapitulera inför dem. De Ijuger ju.
Regeringen känner inte till sanningen.
De har ingen anledning att tro oss
om det vi vill fa dem att erkänna skulle bli en politisk belastning.
Deras underläge skulle bli för stort i vidare förhandlingar.
Sir...
ni kan inte erkänna Daniels skuld.
Ha lite tillit för mig. Jag skriver att vi inte gav order om handlingen
eller tolererar dess avsikter, vilket är helt sant.
Förhoppningsvis kan vi lägga grunden till diplomatiska förhandlingar
som leder till fredlig handel med naquadria.
Jag beordrar dig att leverera brevet.
Fint... sir.
Det förvanar mig att se dig.
Jag har ett brev fran mina överordnade till dina ledare.
En ursäkt.
Knappast. Vi vet alltihop är en ren lögn.
- Hur mar Dr Jackson? - Daligt.
Det är jag ledsen över.
Tva av forskarna är redan döda. De andra tva är pa god väg.
Deras död var... fruktansvärd.
Min överordnade tror att ett förnekande av anklagelserna mot Daniel
- vore slöseri med tid. - Han är en klok man.
Varför vill din regering försöka uppehalla var förbindelse?
Vi vill ha lite av det där ni experimenterar med.
Min regering tror fortfarande att de kan förhandla om det.
Tillgangen pa naquadria är knapp och dess värde är enormt.
Det tror jag inte min regering nansin gar med pa.
Jag tänkte väl det.
- Det är därför jag är här. - Jag förstar inte.
Jag levererade bara brevet sa jag kunde träffa dig.
- Varför det? - För att Daniel haller pa att dö.
Och du vill lägga skulden pa nagon...?
Jag tänker inte lata er svärta ner hans namn.
Jag bryr mig inte om hur värdefull ämnet är.
Erkänner min regering Daniels skuld sker det över min döda kropp.
- Vad kan jag göra? - Säg sanningen.
Det kan jag inte.
Inte ens om jag ville det. Utan stöd fran de andra...
Vi är i den här röran för att ni är ena ynkliga lögnhalsar
- som försöker dölja er inkompetens. - Överste.
Vi är i desperat behov av vapnet som vi utvecklar.
Utan det kan vart folk falla för rivaliserande nationer,
som just nu haller pa att utveckla sina egna vapen.
Vi kommer att göra vad som krävs för att försäkra en varaktig fred.
Lat mig förklara nagot.
Jag tror det var vad Daniel försökte förklara.
Massförstörelsevapen kan bara användas för en sak.
Du tror kanske att det försäkrar fred och frihet, men jag kan lova
att de aldrig har den effekten förrän de använts, atminstone en gang.
Sa du vet det: anledningen att vi vill ha ämnet
är för att vi tror det kan användas för att skapa skyddsvärn.
Men fortsätt ni bara.
Spräng er själva rakt at helvete.
Han ser sa sjuk ut.
Det kommer snabbt att bli mycket värre.
Du gör säkert allt du kan.
Lugnande medel och smärtstillande. Det är allt vi kan göra.
Du anar inte hur plagsamt det här kommer att bli.
Normalt skulle jag inte säga detta - det strider mot allt jag lärt mig -
men det vore bättre för honom om jag...
Jag föreslog inte det här tidigare, för...
Jag vet faktiskt inte hur man använder den här.
Jag kanske gör det värre.
En stroke. Ge mig fem milligram Valium.
Förlat.
Vänd honom pa sidan.
Han har fatt Valium. Var beredda med andningsmasken.
Ge tva gram magnesiumsulfat. Vänd tillbaka.
Försiktigt.
Ditt öde är i dina händer.
Hej Jack.
Jag...
Jag ville bara...
Jag är urdalig pa det här.
Ja, det är du.
Jag hör att Sam tror...
naquadrian kan vara en viktig upptäckt.
Verkar sa. Om vi kan fa tag pa det.
För vad det är värt sa...
försökte jag förklara för Jonas.
Han är i en svar situation.
De far inte ta pa dig skulden. Jag bryr mig inte om vad som star pa spel.
Vad gör det dig?
Trots det faktum
att du varit en rejäl plaga de sista fem aren
har jag...
kan jag ha...
kommit att beundra dig lite...
tror jag.
Sa rörande.
Det här ska inte sta som det sista du gjorde.
Oma...
Va?
Oma Desala.
Jag tyckte jag kände igen dig, men... du ser annorlunda ut.
Blixtar, ett regn av gnistor.
I en enda blinkning är det nagot du missat.
Visst.
Vad menade du när du sa att ödet lag i mina händer?
När sinnet är upplyst friges anden och kroppen blir obetydlig.
Du pratar om himmelsfärd, eller hur?
Upphöjandet till en ny existensniva.
Menar du att jag kan göra det? Bli som du?
Du maste fullfölja resan du började i Kheb.
Bara da kommer du att hitta fram till den breda vägen.
- Vad gör jag? - Släpp din börda.
Okej, det är gjort. Vad är andra steget?
En lang man göms inte i det korta gräset.
Jag har verkligen inte tid för en san här konversation.
Man nar inte en högre insikt genom att fly döden.
- Säg vad jag ska göra. - Manga vägar leder till den breda vägen.
Bara de villiga hittar fram.
Da sa. Jag är villig.
Sätt igang. Gör vad du ska.
Gör mig lysande.
Floden Ijuger inte,
men även vid vattnets kant hör den oärlige lögner.
Visst.
Jag trodde inte det skulle bli lätt.
Vad gör du här?
Din befälhavare gick med pa att lata mig komma hit.
Jag tog med det här.
Naquadria.
Jag tog sa mycket jag kunde.
Varför?
Data fran olyckan visade att vapnets möjliga kraft
är olikt vad vi sett tidigare.
Jag vet inte vad som var värst. Att se mina kolleger dö eller...
att se den ohejdade glädjen hos vara ledare
när de fick veta vapnets möjliga kraft.
De ville veta när det kunde "demonstreras".
Jag berättade för dem vad som egentligen hände.
Jag läste boken du gav mig.
Redan? Du fick den först i gar kväll.
Jag läser snabbt. Det är därför jag fick min position sa ung.
Och...?
Den blir nog användbar i översättningarna.
Jag väntade mig större entusiasm.
Ta inte illa upp. Jag är mer intresserad av vad som finns där ute, genom porten.
De problem som finns mellan nationerna pa din planet
kommer att blekna i jämförelse med vad som finns "där ute".
Utan fler detaljer kan jag inte göra annat.
Du har troligen sett resultaten här pa din planet.
Templet tillhörde helt klart en tekniskt högutvecklad ras.
Savitt jag kan se fran dina bilder
förintades de av en katastrofal explosion.
Vara forskare tror att en asteroid slog ner pa var kontintent för 10000 ar sen.
Nedfallet kan lätt ha begravt civilisationen.
Eller sa forskade de i exakt samma sak ni gör i dag.
Om vad du säger är sant om möjliga fiender i galaxen,
kan vi behöva avancerade vapen nu mer än nansin.
Det förnekar jag inte, men klokt folk har visat mig
hur ett plötsligt sprang i ett folks vapenutveckling
kan leda till dess undergang.
Om du fick chansen, skulle du neka oss teknologin?
Jag kan inte förutspa vad som kan hända med eller utan vapnet. Jag bara...
önskar att det fanns ett annat sätt.
Energiavläsningen ökar med tio enheter.
Otroligt.
Sag ni det?
Ner!
Stanna borta fran glaset. Stralningen penetrerar fönstret.
- Vad är det som händer? - Apparaten kan explodera.
Vi maste ta bort kärnan.
Jag skäms...
över att de inte kunde erkänna Dr Jacksons hjältedad.
Han räddade miljontals liv.
Miljontals kan fortfarande dö.
Framtiden är aldrig säker. Du räddade manga utan tanke pa ditt eget liv.
Jag kunde ha förstört apparaten.
Du tror inte att din resa är över.
Jag är faktiskt inte säker pa vad vitsen med min resa har varit.
Om det här rör sig om att vara ärlig mot sig själv
anser jag att mitt liv varit ett misslyckande.
Du ska veta att Jonas har ändrat sig.
Han stal naquadria at oss.
Han tog en stor risk, och det var pa grund av vad du gjorde.
Jag trodde det kunde vara viktigt, och jag ville att du skulle veta det.
Du paverkar människor, Daniel.
Sättet du ser pa saker...
Det ändrade mig ocksa.
Jag...
Jag vet vad som är viktigt.
Jag vet inte varför vi dröjer med att berätta vad vi känner.
Jag hoppades nog att du alltid visste.
Du kan aldrig na en högre insikt om du inte tror dig värdig.
Da har vi nog ett problem.
Du gav mig den här.
Du sa att figurens ande skulle tjäna dess ägare i livet efter detta.
Tack. Jag är inte död ännu, men... det verkar inte sa hoppfullt just nu.
Om du dör, Daniel Jackson,
vill jag säga att jag tror kampen mot goa'ulderna
kommer att ha förlorat en av sina största krigare.
Och jag kommer att ha förlorat en av mina bästa vänner.
Just för att det är sa enkelt tar det lang tid att inse det.
Om du genast vet att Ijuskällan är en eld
sa vore din maltid redan färdig.
Munken i Kheb sa samma sak. Jag visste inte vad det betydde da heller.
Varför tror du att du misslyckats pa din resa?
Du har öppnat Stargate för din värld.
Jag knäckte en kod. Andra fick den att fungera.
Det första du gjorde efter det var att befria folket pa Abydos fran ondska.
Sha're.
Jag hade chansen att leva mitt liv med henne.
Jag kunde inte lata det vara.
Jag var en av dem som grävde upp porten. Vad som hände henne var mitt fel.
Jag kunde inte rädda Sha're och inte Sarah heller.
För varje goa'uld jag utplanade kom en ny i hans ställe.
Jag kanske gjorde nagot gott, men det verkar inte ha förändrat nagot.
De uppgifter du pratar om var enorma utmaningar,
- kanske omöjliga att uppna. - Frigör det mig fran ansvar?
Tycker du att din resa maste fortsätta tills du funnit gottgörelse?
Nej. Inte nu. Inte om jag är död.
Just precis.
Du sa att jag är den enda som kan döma mig själv.
Oberoende av hur mycket jag vill na en sorts insikt,
vad händer om jag ser pa mitt liv och inte tycker att jag förtjänar det?
Framgang eller misslyckande är inte summan av ditt livs alla delar.
Ditt väsen gar inte att väga. Döm dig själv efter dina föresatser,
och för styrkan med vilken du mötte utmaningarna som stod i din väg.
Om jag inte kan det?
De som star dig nära har försökt säga att du paverkade deras liv.
Att du förändrade saker till det bättre.
Det räcker inte.
Universum är ofantligt, och vi är sa sma.
Det finns egentligen bara en sak vi själva avgör.
Vad är det?
Om vi är goda eller onda.
Självfallet vet de inte att jag är här.
Jag hade tur som kunde komma at var stjärnport.
Upptäcker de mig när jag atervänder kommer jag att anses vara en förrädare.
- Vad är det du vill? - Mitt folk kommer inte att stödja
ett krig som leder till nagon form av massförstörelse.
Vara ledare kan inte se ett praktiskt alternativ just nu.
Lova mig att om ni kan utveckla ert försvar,
till exempel med de där skyddsvärnen, att ni delger den med min regering.
- Naturligtvis. - Inkommande maskhal.
Vänta här.
- Vi tar emot tok'ranskt ID. - Ge order om högsta beredskap.
Jag upprepar, högsta beredskap.
Öppna iris.
Sänk vapnen.
Förlat, Jacob. Efter vad som hänt tok'raerna
- maste vi vara pa den säkra sidan. - Visst. Vad star pa?
Det är Daniel.
Hej Sam.
Jag är hemskt ledsen.
Jag provade den här, men lyckades inte.
Vi gör vad vi kan.
Hans tillstand är allvarligt. Jag vet inte om jag kan rädda honom.
Även om det gar kan jag inte helt aterställa honom.
Gör vad du kan.
Gar du? Det far du inte.
Resten är upp till dig.
Varför just jag? Varför ge mig chansen?
Alla kan na en högre insikt -
alla som är beredda att öppna sina sinnen, som du när du först kom till Kheb.
De försöker rädda mig.
De helar mig. Jag känner det.
Da fortsätter din resa som förut.
Och om jag inte vill?
Inte at det hallet.
Att ga den breda vägen för med sig ett stort ansvar.
Du kan inte frukta den, inte tvivla pa ditt beslut.
Jag förstar.
- Jag är redo att följa dig. - Sa stoppa dem.
Hur da?
- Ville du nagot? - Ja.
- Säg at Jacob att sluta. - Varför?
För jag är redo att ga vidare.
- Ger du bara upp? - Nej.
Nej, jag ger inte upp. Tro mig.
Minns du Oma?
Javisst.
Jag tror jag kan göra mer sa här.
Det är vad jag vill.
Jag maste ga nu.
Allt kommer att bli bra.
Snälla Jack.
Säg at Jacob att sluta.
Sluta.
- Menar du allvar? - Det är vad han vill.
Tänker nagon annan säga vad jag ska göra?
Släpp honom.
Överste?
Jag kommer att sakna er.
Och vi dig.
Tack.
För allting.
Men...
nu da... ses vi igen?
Jag vet inte.
Vart ska du?
Jag vet inte.
Översättning av Visiontext: Ingrid Tonkin
SV